Hvor er blyantskrinet mitt?!
Jeg må ha blyantskrinet mitt!
Jeg burde ikke være her nede. Nå vil jeg ha blyantskrinet mitt.
- Jeg har rett til blyantene mine. - Blyanter er et privilegium, Wutz.
Dette er blokk D. Her fins ingen privilegier.
Men jeg har rett til blyantene mine. Selv fengselsdirektøren sa det.
Det står i mine papirer. Forbedret temperament, står det.
- Hva gjør du i blokk D da? - Jeg skar en person litt, det er alt.
Bare et lite snitt.
Direktøren gir privilegier, Wutz. Og jeg inndrar dem.
Ingen jævla blyant.
Ha det hyggelig i isolatet, Wutz.
Jeg skal skjære ut hjertet ditt og ete det!
Hvor er blyantskrinet mitt?!
Jeg må ha blyantskrinet mitt! Jeg må ha det, det er mitt!
Få det tilbake!
Få tilbake blyantskrinet mitt!
Herregud... Har vi blyantskrinet hans her?
- Er dette du vil ha? - Ja, sir. Det er blyantskrinet mitt.
Synd du ikke brydde deg om den jenta du skar opp i Iowa.
Jeg trenger blyantene mine.
- Lover du å holde kjeft da? - Ja, sir. Du hører ikke mer fra meg.
Jeg skal være stille om jeg får den.
Så hva skal du tegne?
Blod.
Hva?
Herregud...
Gerry, ring klokken!
Fem år senere
- Hva er dette? - Mitt introduksjonsbrev, sir.
Som du ser er det signert av statssekretær John J. Brennan...
Jeg vet hvem John Brennan er.
Jeg satt i styret som tvang ham til å gå av.
Jeg er fortsatt skuffet over at
korrupsjonsanklagene ikke ble bekreftet.
"Charles Schmidt er en eksepsjonell ung mann..."
...og jeg ville se det som en personlig tjeneste om han fikk en rolle hos dere.
Noe passende for hans alder, utdannelse,
"bakgrunn og samfunnsposisjon."
Så hva eksakt gjør en ung mann med din utdannelse
bakgrunn og samfunnsposisjon her på Alcatraz?
Ærlig talt mente far at det var på tide at jeg
skaffet meg en respektabel jobb i stedet for å leve på ham.
Jaså? Og hva syns du om det?
- Ikke helt fornøyd, sir. - Det kan jeg tenke meg.
Vel, herr Schmidt. Noen med dine kontakter blir sikkert ønsket velkommen
i de fleste institusjoner i California med åpne armer.
Men sånn fungerer det ikke her på Alcatraz.
"Vær framfor alt sann mot deg selv."
Vet du hvem som skrev det, herr Smith?
William Shakespeare, sir.
- Jeg mener det er fra Hamlet. - Ja, det stemmer.
Som jeg ser det er nepotisme bare en annen form for korrupsjon.
Er det et oppdrag jeg har her i livet, så er det å knuse den der jeg ser den.
Det var det som førte meg til dette kontoret der du nå står.
Fengselsdirektørens kontor på Alcatraz føderale straffeanstalt.
Kjenner du til noen av de grusomme skurker vi har hatt her på øya?
Al Capone, Machine Gun Kelly. Farlige folk.
Folk koblet til mafiaen på alle plan.
Jeg kan bare forsøke å sørge for at fangene ikke dreper hverandre
og at de ansatte ikke tar bestikkelser for å se bort.
Du vil ikke tro hva folk kan gjøre for noen dollar.
- Får jeg si noe, sir? - Hva?
Med tanke på familiebakgrunnen trenger jeg ikke ta imot bestikkelser.
Nettopp. Du har sikkert en sjenerøs konto som venter på deg.
Ikke om jeg ikke finner en jobb, sir. Derfor er jeg motivert på det punktet.
- Hvorfor? - Faren min satte opp et fond.
Men vilkårene for å få pengene må jeg få en god attest
fra en respektert institusjon som denne.
Så du trenger virkelig en jobb.
Jeg vil ikke kaste bort min tid på en rik snørrunge som er her på ferie.
- Jeg er helt seriøs, sir. - Greit.
Hør etter, gutt. Vi trenger bare to slags menn her.
Tøffe jævler som tar seg av fangene og slitsomme byråkrater
som gjør det samme med papirarbeidet.
Og du ser ut til å kunne være en kompetent byråkrat.
- Takk, sir. - Det er ingen kompliment, Schmidt.
Det har seg slik at vi mangler personale på blokk D.
- Og hva slags arbeid er det, sir? - Logge inn og ut fanger...
...og fylle ut rapporter. Kan du bruke en skrivemaskin?
Aldri prøvd, sir.
Det er på nattskiftet, så det er nok ganske stille der nede.
En utdannet ung mann som du kan sikkert fordrive tiden på et vis.
Det lyder perfekt, sir. Jeg vil begynne med det samme.
Ålreit. Det fins et kart over området på en tavle utenfor kontoret.
Boligen ligger ved siden av sykestua og cellene forbi det.
Ta deg dit og kontakt herr Willis. Han gir deg et rom og en uniform.
Meld deg til ved cellene kl. 18.00, så viser noen deg blokk D.
Kom ikke for sent. Her skal alt gå rett for seg, herr Schmidt.
Jeg skal prøve å ikke svikte deg, sir.
Og...
...la oss holde dette for oss selv eller som Shakespeare selv hadde sagt:
"Ingen liker turister," herr Schmidt.
Vet du hvor jeg finner blokk D?
Jeg leter etter blokk D.
Jeg antar at du har funnet den.
Jeg er Charlie Schmidt.
Den nye sekretæren.
Så du er Arnolds erstatter.
Vi pratet nettopp om Arnold. Rart hvordan han forsvant.
Jeg er Al Bradbury.
Og dette er Gerry Rebane.
Blås i ham, han sier ikke mye.
Kom, så viser jeg deg hvor du skal arbeide.
Så hvem bestemmer her nede?
- Kan du lese og skrive? - Ja.
Da antar jeg at det er du.
Jeg ville holde meg unna den om jeg var du.
- Hva? Hvorfor? - Denne veien.
- Litt lite, hva? - Hva ventet du? En suite?
Du har skrivebord, lampe, telefon og skrivemaskin.
- Vet du hvordan mann bruker den? - Det finner jeg sikkert ut.
Fengselsdirektøren sa at det var stille her nede.
Vel, det kommer an på hva man mener med stille.
Du forstår, på blokk D straffes man. Isolat.
Vi får de verste av de verste her nede.
Noen kvelder når det oppstår slåsskamp
kan vi få ned 8 til 10 tøffinger hit som vi fyller cellene med.
De skriker og roper hele natten.
Andre ganger når alle oppfører seg pent...
Er det stille.
- Iblant er de stille kveldene verst. - Hva mener du?
La meg fortelle litt om blokk D.
De ble bygget over de gamle cellene i et militærfengsel fra borgerkrigen.
Det sies at det flere hundre år før det kom indianere hit ut til øya
for å forlate forbryterne sine. Det fikk sulte i hjel.
Så det fins mange fortapte sjeler på Alcatraz.
Og det sies at noen av dem går i korridorene her om natten.
Og når det er stille... Det er da man hører dem.
Vi har visst vår første kunde i natt. Det er best at du ser dette.
- Dere skal få angre dette. - Så du er Billy "Tysteren" Rattner?
Noter det, Charlie. Hver fange må logges inn og ut.
Hva er det med dere? Dere idioter vet ingenting.
Men jeg vet en ting. At dine mafia- kontakter ikke hjelper deg her nede.
Bare vent til jeg kommer ut. Dere skal få angre, alle sammen.
Hvem sier at du noensinne kommer ut?
Det er morsomt.
Jeg har mange venner på utsiden.
Etter det jeg har hørt er at de ikke er så vennlige lenger.
Hva mener du?
Ha det hyggelig i isolat, Billy.
Vent! Hør på meg!
Ok...
B... I...
...L, L...
...Y.
Mellomrom.
Faen også.
Ok...
B... I...
...L, L...
Hallo? God kveld, sentralbordet.
Kan du koble meg til fastlandet?
Jeg forstår, takk.
Hallo?
Hei, Jackson. Det er Charlie.
Er pappa der?
Jeg forstår.
Nei, ikke ta ham bort fra festen.
Jeg ville bare ringe og si at...
...jeg ble ansatt på Alcatraz som han ønsket.
Ja, det er en viktig jobb. Jeg har til og med eget kontor.
Ja, han blir sikkert stolt.
Så kan du si at jeg ringte?
Ok, takk. Ha en fin kveld du du også, Jackson.
Kom an, Charlie. Skjerp deg.
Hallo, sentralbordet. Kan du koble meg til blokk A, takk.
Administratorens kontor.
- Hva skjer? - Jeg skal bare sjekke noe.
Al!
Hva grubler du på?
Jeg vil spørre deg om noe. Jeg sjekket noen papirer fra forrige måned.
Vel... Det er Arnolds arbeid.
Den siste sekretæren. Han og jeg var uenige om mange ting.
Hør... Jeg tenkte at jeg kunne fylle ut noen deler som mangler...
-...med hjelp av informasjon fra blokk A. - Du gjorde hva?
Jeg spurte blokk A om jeg fikk låne mappene til fangene som ble sendt hit
men jeg må si at de ikke stemmer med våre papirer i det hele tatt. Se.
Samuel Fischer ble sendt til celle 13 en natt, men ifølge deres papirer...
-...satt han i sin vanlige celle. - Iblant sendes de til isolat...
...uoffisielt.
- Uoffisielt? - Isolatet er en straff.
Bryter noen reglene, sendes de hit.
Nettopp.
Og iblant bryter noen mot en uskreven lov...
...og da havner de på et sånt sted.
Man sitter kanskje på feil persons plass i kantina eller gjør feil person sint
på opphoggingen, må de straffes uoffisielt, så å si.
Uansett forsto ikke Arnold det.
Han prøvde å skape et register for de uoffisielle tilfellene.
Det trengs ikke. Som jeg ser det, hvorfor skape mer arbeid?
- Vel... - Du har vel ingen problemer med det?
Jeg vet ikke. Jeg trenger jobben og direktøren er streng med papirarbeidet.
Jeg har alt papirarbeid du trenger her, gutt.
Hva er det som skjer? Dette er ikke riktig!
Rattner, hva er det?
Rattner?
Charlie? Solen står opp. Du har bare et par timer igjen av skiftet.
- Gå ut og trekk litt luft. - Ja...
Jeg får vel gjøre det.
- Unnskyld! - Nei, min feil. Jeg var så travel.
- Nei, jeg så meg ikke for. - Er du ok?
Ja, ingen fare, jeg bare...
Akkurat ferdig med mitt første skift. Er bare litt sliten.
Jeg begynte også med netter. Det er tøft.
Jeg har tidligskift nå.
- I sykestua. - Nettopp... Ikke vært der ennå.
Håper du slipper det. Jeg er Sherry. Sherry Vallens.
Charlie Schmidt. Hyggelig å treffe deg.
Jeg har ikke møtt mange vennlige ansikter siden jeg kom hit.
Vel, folk kommer ikke til Alcatraz for å ha hyggelig.
Hva gjør du? Noe viktig, antar jeg.
Du vet... De trengte en tøff i blokk A for å holde orden på alle.
Vi har over hundre fanger der oppe.
- Lurer på hva det er. - Det er best du går.
Ja, ja... De klarer seg ikke uten meg, antar jeg.
Om du blir syk, vet du hvor du finner meg.
Ja, i sykestua!
Hva skjer?
- Faen også. - Det må hvile en forbannelse over deg.
Første dagen på jobben og du får fylle ut en dødsrapport.
Hva tror du skjedde?
Selvmord, gutt.
Det skjer hele tiden. Mørket gjør dem gale.
Dødsårsak
- Al? Hva gjør jeg med rapporten nå? - Jeg tar meg av den.
Hyggelig å snakke med deg, politimester. Ja, jeg forstår prosessen.
Nei, jeg vil ikke drømme om å bryte taushetsløfte.
Ja, jeg tar gjerne på meg oppgaven...
...hvis valget skulle falle på meg.
Som du vet har mine ti år her vært vellykkede når det gjelder...
Akkurat. Nei, jeg tror ikke at noe blir forandret innen snar framtid.
Her har vi ingen lik i lasten.
Godt å vite. Takk, politimester.
Ja, det hadde vært fint å forlate øya.
Kona har mast på meg de siste 6 årene.
Nei, det skal jeg ikke. Ha en god dag.
Du får komme inn.
- Kan du forklare dette? - Jeg vet ikke riktig hva...
Ukjent?
17 dødsrapporter har landet på mitt bord siden jeg ble fengselsdirektør.
Jeg er ikke stolt over faktumet, men nå og da dør fanger.
Enten på grunn av vold, sykdommer eller alderdom
men jeg har aldri sett en fylt ut der dødsårsaken er "ukjent".
- Jeg liker ikke spørsmålstegn. - Sir, jeg...
Så jeg ba en av legene i sykestua ta en titt på Billy Rattners lik.
Han kom fram til at dødsårsaken var kvelning. Er du enig?
- Ja, det så sånn ut, men... - Akkurat det jeg uroet meg for.
College-ungdommer. En dag på jobben og du tror du vet bedre enn alle andre.
La meg si noe, herr Schmidt. Det er en av de vanligste selvmordsårsakene.
- Man tar et belte eller et laken... - Det er nettopp det, sir.
- Jeg så ikke noe... - Ikke avbryt meg!
Herr Bradbury rapporterte at han fant et belte da liket ble funnet.
Med all respekt, sir. Jeg så ikke noe belte.
Lette du?
Nei, sir.
Ingen college-grader i verden
kan sammenlignes med erfaring i fengselsvesenet.
Du så ikke noe belte, for du så ikke etter det.
Du skal kanskje forklare hva du tror skjedde.
Vel, da jeg hørte alarmen vendte tilbake jeg til blokken.
Vent litt, vendte du tilbake til blokken? Hvor fra da?
- Jeg gikk ut og trakk frisk luft. - Hvor lenge da?
Bare et lite øyeblikk, sir. Spør Sherry Vallens, en sykepleier fra sykestua.
Så du forlot skrivebordet ditt og omga deg med sykepleiere
mens en fange i din blokk døde på din vakt?
- Jeg ville ikke uttrykke det slik. - Hør her, Schmidt.
Jeg gjorde det klart at jeg etterstreber disiplin
men jeg antar at det ikke sank inn, så la meg gjøre det klarere.
Jeg blåser i hvem sin nevø du er, hvilket college du har gått på
eller hvem pappaen din bestakk for å få deg hit.
Jeg nøler ikke med å sende deg tilbake til San Francisco
med halen mellom beina om du ikke skjerper deg.
Da kan du glemme den attesten.
Ja, sir.
Var det noe annet?
Ja, sir. Jeg vil snakke med deg om korrupsjon.
Hva?
Jeg tror at det fins en korrupsjonskultur på blokk D.
Bestikkelser?
Jeg fikk disse dollarsedlene av Al Bradbury, sir.
Herr Schmidt, har du hatt en vanlig jobb før?
- Nei, sir. - Da tilgir jeg din mangel på forståelse.
Du har akkurat kommet hit.
Herr Bradbury og de andre kollegene ga deg nok bare en velkomstgave.
- Jeg tror ikke det var deres hensikt. - Nonsens.
Jeg er ganske sikker på at det er en gammel tradisjon hos dem.
- Så om jeg foreslår en etterforskning... - Det skal du absolutt ikke.
- Det er feil tidspunkt, herr Schmidt. - Men sir, du sa jo at...
Det fins mer i himmelen og på jorden, herr Schmidt...
Enn er drømt om i deres filosofi.
Du har virkelig gått på college, hva? Smart gutt.
Fortsett å være smart, så kommer du noen vei.
Og hold mistankene for deg selv.
Denne samvittigheten gjør oss alle til feiginger.
- Hva? - Bare litt Shakespeare, sir.
Er Jimmy der?
Det er Al. Fra Alcatraz.
Ja, den Al.
Si til Jimmy at Billy "Tysteren" Rattner ikke kommer til å tyste mer.
Akkurat som han ville.
Nei, ingen problemer... bortsett fra den nye sekretæren.
Han sporet av litt, men vi skal lære ham en lekse.
Det blir rolig i kveld. Se opp for fortapte sjeler.
Vent litt. Hva er greien med den cella? Den der Billy Rattner døde.
- Du advarte meg for den. - Celle 13. Vi tar det på kontoret ditt.
La meg fortelle om celle 13.
Den har sin egen spesielle historie.
For omtrent fem år siden...
Det var en fæl natt, selv for å være her ute.
Bølgene slo inn og regnet øste ned.
Og de tok inn en fange som het Ed Wutz.
En iskald morder, dømt for drap.
Og han sto der i celle 13, så pent han kunne...
...og ba om sitt blyantskrin.
Du vet, et sånt barn har på skolen.
Vi så ingen problemer med det, så vi ga ham det.
Vet du hva han gjorde? Åpnet det og tok fram en blyantspisser
og dro den over halsen sin fra øre til øre
og blodet fosset ut som i Niagara.
Det verste med det, det som gjorde meg kvalm...
...var at han lo. Han lo hele tiden mens han døde.
Han mente han lurte oss siden døden ble hans vei ut herfra.
Men jeg er ikke så sikker på det.
Hva mener du?
Det jeg mener er at... Husker du hva jeg sa om fortapte sjeler?
Jeg tror at Ed Wutz var den mest fortapte av dem alle.
Jeg har møtt mange onde folk.
Ranere, voldtektsmenn, mordere.
Men Ed Wutz var noe annet.
Iblant tror jeg at han fortsatt er der i cella og venter...
...på en sjanse til å få drepe igjen.
Så du tror at Billy Rattner ble myrdet av Ed Woods?
Jeg tror at han tok livet av seg...
...for det er det som skjedde.
Jeg tror også...
...at jeg ikke vil gå nær celle 13 for sikkerhets skyld.
- Det er en ting til. - Hva?
Jeg tror at du glemte disse pengene på kontoret ved en feil.
Jøss...
Jeg setter pris på det.
Dødsårsak
Hallo?
Hei, Jackson, det er Charlie igjen.
Ja?
Jeg forstår. Hvem er der på middag?
Nei, ikke avbryt dem.
Spurte han hvordan det gikk for meg?
Ok. Hvis han spør, kan du vel si at alt er... bra.
Ja, takk. Ha en fin kveld du også, Jackson.
- Hallo? - Er det Charlie Schmidt?
- Ja? - Det er Sherry.
- Sykepleieren. Vi møttes i morges. - Det stemmer.
Godt jeg fant deg. Jeg må ha ringt hvert eneste nummer i blokken.
Jeg innså at jeg ikke ønsket deg ordentlig velkommen til Alcatraz.
- Du har akkurat begynt, ikke sant? - Ja.
Så velkommen til Alcatraz.
- Nå sa jeg det. - Takk.
Det merkelige er at dette nummeret går til kontoret i blokk D
men jeg trodde at du tok deg av blokk A.
Ja, jeg setter virkelig pris på at du ringte, men jeg må virkelig gå nå.
Hundrevis av fanger som må tas hånd om?
Ja, akkurat.
- Hør, vi snakkes. - God natt, Charlie.
Adjø.
Dødsårsak
Jeg tror at Billy Rattner begikk selvmord.
For det var det som skjedde.
Hvor er blyantskrinet mitt?!
Al?
Celle 13.
Hva er det med celle 13?
Fange-ID: 436262 Wutz, Edward (avdød)
Skitt...
Al?
Noen?
Lyset sloknet på kontoret.
Charlie?
Er du syk?
Kom, så går vi til sykestua.
Hør, før du sier noe... Jeg arbeider på kontoret i blokk D.
Jeg er ikke dum, Charlie. Ta av deg skjorten nå.
Ribbeina leger ikke seg selv.
Noen har virkelig banket deg, men du har ingen anelse om hvem?
- Ed Wutz' spøkelse. - Hva?
Ingenting.
Nei, jeg så ingen.
Dette kan svi litt.
- Litt? - Unnskyld.
Du burde rapportere dette.
Jeg vet ikke. Det føles som om mange foretrekker at jeg ikke gjorde det.
- Hva mener du? - Vi hadde et dødsfall.
Det hender. Oftest selvmord eller noen som blir knivstukket.
De kommer alltid hit for å bli sydd sammen.
Iblant føles det som om de vil bli knivstukket for å få komme hit.
Hvem kan klandre dem?
Uansett tror jeg ikke at det var selvmord.
- Drap? - Jeg vet ikke, kanskje.
Bortsett fra at han var alene i cella hele tiden.
Og når de fant liket var hånden hans sånn.
Rundt halsen. Da vi tok ham ut satt den der som om han kvalte seg selv.
Man kan ikke kvele seg selv med sine egne hender, det er umulig.
Selv om man var gal nok, vil man besvime før man dør.
Det tenkte jeg også, men han tvang meg til å rapportere det som selvmord.
- Hvem da? - Al Bradbury.
Jeg kjenner ham. Jeg måtte gi ham medisin for... Vel, en kjønnssykdom
for seks måneder siden. Han drar visst inn til byen en gang i måneden
for å more seg med feil type kvinner.
Det er ikke bare han, direktøren også. Da jeg kom hit snakket han om
at han ville utrydde korrupsjon, men da jeg tok det opp... Au, hva var det?
En sprøyte morfin mot smerten. Det kan gjøre deg litt svimmel.
- Du skal nok ikke ta skiftet i kveld. - Jeg har problemer som det er.
- Direktøren passer på meg. - Slapp av.
Han vil forlate øya for enhver pris. Han sikter på en høy stilling innen politiet.
- SEFO, hva nå det er. - Jeg må gå før de er tilbake.
- Så at jeg kan se meg rundt. - Du er nysgjerrig til å være vakt.
De fleste som jobber her er bare slemme. De vil bare sjefe med folk.
- Gikk du på college? - Ja.
- Og hva studerte du? - Litteratur.
- Wow, du må være ganske smart. - Jeg vet ikke.
Hva er det man sier? Utdannet. Kanskje jeg er det.
- Så hva gjør du her? - En lang historie.
Jeg har alt fortalt direktøren det, men en ting sa jeg ikke.
Hva?
Har du hørt om klaustrofobi?
Ja visst. Folk som er redde for små rom, ikke sant?
- Det er meg. - Du spøker.
Ikke si det til noen.
Helt siden jeg var barn. Jeg hatet til og med vogga.
Så hvorfor skulle noen med klaustrofobi begynne å arbeide i et fengsel?
Min pappas ide om aversjonsterapi.
Han pleide å låse inn meg i kullageret i huset vårt i timevis da jeg var barn.
Hvis jeg var der lenge nok, trodde han at jeg ville bli kurert.
Nå som jeg ikke får plass i kullageret lenger, fant han på dette.
- Hans måte å gjøre deg tøff? - Jeg antar det.
Det og at jeg skal bevise at jeg kan forsørge meg selv.
Det er ikke så uvanlig. Onkel Frank gjorde det mot min fetter Michael.
Han svetter hos politiet i San Francisco for å bli betjent.
Og de trenger definitivt ikke pengene. Og du?
- Hva førte deg hit? Du er ikke slem. - Ikke noe spesielt.
Bare et skilt der det sto at de trengte sykepleiere.
Jeg tok meg alltid av mamma før hun døde, så det føltes naturlig.
- Var hun syk lenge? - Ja.
- Hva var det? - Vi fikk aldri vite det.
En sommer begynte hun... å svinne bort.
Jeg beklager.
Hør, Charlie. Jeg vet at det er feil at en jente spør, men...
Annenhver helg er jeg fri og som oftest pleier jeg og noen jenter
ta båten til San Francisco, spasere på pir 39 og spise iskrem.
Og jeg lurte på... om du hadde fri og jeg hadde fri...
Hvis vi hadde fri samme dag, så...
...kanskje du vil treffe oss ute på piren?
Charlie?
Ha du vondt i magen, Charlie?
Det må være maten vi får.
Ikke mye bedre er dritten de gir til fangene.
Jeg er ok.
- Lyset sloknet på kontoret i går kveld. - Må være den gamle generatoren.
Lampene blinker og telefonen dør noen minutter. Ikke noe å uroe seg for.
Ok.
- En ting til. - Hva?
- Fins det et bibliotek her eller noe? - For fangene?
Ja visst, det fins et på blokk A. Bøker er ikke tillatt her nede.
- Hvorfor ikke? - Det er et privilegium...
...og det fins ikke sånt i blokk D. Dessuten er det ikke lys i cellene.
Direktøren ringte akkurat. Han venter fremdeles på rapporten.
Celle 13...
Alltid celle 13.
- Hallo, sykestua? - Sherry, er det deg?
- Charlie, hvordan går det? - Bra. Jeg visste ikke om du var der.
- Jeg byttet til nattskift som du. - Hvorfor?
Jeg vet ikke. Ville ha litt avveksling, antar jeg. Hvorfor ringer du?
Jeg vet ikke. Bare litt vanskelig for å konsentrere meg.
- Jeg sa at du ikke skulle jobbe. - Jeg vet det.
Jeg ville spørre deg om noe. Har du papirer på alle som har dødd på øya?
Ja, alle må passere sykestua. En lege må bekrefte at de er døde.
Så om jeg gir deg en liste over navn,
kan du sjekke det mot en liste med døde?
Ja da. Ikke min ide av moro, men hvorfor ikke?
Toppen, jeg setter pris på det. Takk.
Var det noe annet du ville spørre om?
Så, jeg tenkte... Vil du kanskje treffes i morgen?
- Før skiftet? - Ja, det hadde vært fint.
Det fins et sted utenfor sykestua der man kan sitte og se ned over bukten.
Da kan jeg gi deg listen. Men utsikt over bukten er også hyggelig.
- Ja, det er det. - Da antar jeg at vi ses i morgen.
- God natt, Charlie. - God natt.
Samuel Fischer, William B Clarence...
...Fred O'Neill.
Ikke igjen...
Få blyantskrinet! Få blyantskrinet!
- Hva var det i sprøyten du ga meg? - Bare morfin, hvorfor det?
- Får det meg til å hallusinere? - Jeg tror ikke det.
Det var riktig slitsomt i går kveld. Jeg trodde jeg skulle bli gal.
- Unnskyld, jeg prøvde bare å hjelpe til. - Det var kanskje ikke sprøyten, men...
...klaustrofobien.
- Du sa at du hallusinerte. - Noe var det.
- Hva så du? - Jeg vet ikke.
Jeg hørte stemmer og ting rørte på seg.
- Var det Ed Wutz' spøkelse? - Hva?
Jeg vet ikke. Det var noe du sa.
- Har du hørt det før? - Nei.
- Jobbet du her for fem år siden? - Nei, hvorfor det?
Ingenting. Det var sikkert bare noe Al fortalte for å skremme meg.
Virker som om det fungerte.
Hva er det for bok?
En kopi av Hamlet. Shakespeare. Et fint tidsfordriv.
Men jeg har ikke rukket å lese noe ennå.
Hva handler den om?
Den handler om en prins i Danmark og hans far kongen dør.
Blir myrdet faktisk. Og hans elskede Ofelia drukner...
...og det blir en stor sverdkamp og alle dør i slutten.
- Det lyder fælt. - Nei, det er toppen. Det er språket...
Jeg leste den på college, men forsto den ikke riktig før nå.
- Les noe for meg. - Skal jeg?
Ja, jeg vil høre.
Ok.
"Til det himmelske og min sjels idol."
Den forskjønnede Ofelia.
Tvil på at stjernene brenner.
Tvil på at solen beveger seg.
Tvil på at sannheten lyver...
"...men tvil aldri på at jeg elsker."
- Wow. - Det som hender er...
...at Hamlets far kongen blir myrdet av broren som tar over kongeriket.
Hamlet får vite det, for farens spøkelse kommer og advarer ham.
- Så det er en spøkelseshistorie? - På et vis.
Og du valgte å lese den midt på natten i blokk D. Ikke rart du ser spøkelser.
Jeg så ikke akkurat spøkelser. Det er så mørkt og skummelt der nede.
Jeg ønsker at du kunne tilbringe natten med meg.
- Hva? - Nei, jeg mente det ikke sånn!
I blokken. Tilbringe natten der.
Begge er greit for meg, Charlie.
- Faen også, klokken er seks! - Hvor skal du?
Jeg må til blokk D.
Jeg må stikke.
Dette er din andel...
...hvis du hjelper meg å bli kvitt Billy Rattner.
Og litt ekstra for at du banket opp Charlie.
Hva gjør du med lommelykta, Charlie?
Det var problemer med generatoren igjen i går kveld.
- Var noen av dere her? - Nei.
Direktøren venter fremdeles på rapporten.
- Hallo? - Charlie, det er meg.
- Er det noe galt? - Det er noe jeg må fortelle.
Det gjelder...
- Hva var det? - Hørte du hva jeg sa?
Jeg så det...
- Kom an! - Er det noe feil på linjen?
- Strømmen forsvinner hele tiden. - Hva?
Jeg sa strømmen... Glem det. Treff meg i morgen når du slutter.
Jeg hørte ikke det. Skal jeg treffe deg i morgen når jeg slutter?
- Ja, møt meg utenfor cellene etter 6. - Jeg skjønner.
- Bra. Vent, hva med navnene? - Hva?
- Listen på navn du skulle sjekke. - De er døde. De døde alle sammen.
- Hva sa du? - Alle er døde. Samuel Fischer...
...William Clarence, alle sammen. Vær forsiktig, Charlie. Jeg tror...
Hallo?
Få blyantskrinet!!
Jeg er ferdig med dette, karer! Hører dere det?
Jeg er ferdig!
Er det noen der inne?
La meg fortelle deg om celle 13.
Den har sin spesielle historie...
Al?
Er det noen der inne? Al, er det deg?
Kom an, slipp meg ut. Det er ikke morsomt.
Det er ok, Charlie. Det er ok, Charlie.
Det er bare en spøkelseshistorie.
Men denne gangen skal du ikke pisse på deg.
For omtrent fem år siden kom de med en fange ved navn Ed Wutz...
...i den cella.
Og noen tror at han fremdeles er der inne.
Han tok fram blyantspisseren.
Og dro den over strupen fra øre til øre.
- Leter du etter noen? - Charlie Schmidt.
- Er han syk eller noe? - Ja, han skulle vært i sykestua.
Jeg vet ikke om han er syk bortsett fra i hodet.
Han må være sprø som uteblir fra en avtale med deg.
Jeg husker fremdeles da du smurte meg inn med den salven.
Riktig deilig. Du har riktig fine hender.
Jeg tenker på det hele tiden.
- Glem det. - Vent litt. Jeg bare tuller.
Så klart vi vet hvor han er. Kom så tar vi deg til ham.
- Sykepleiere får ikke være der. - Du kan bli med oss, det er ingen fare.
Nei takk. Jeg kontakter ham senere.
Vi insisterer.
Det er best at dere passer dere. Charlie har mistanke til dere.
- Den bokormen vet ikke en dritt. - Han har alt snakket med direktøren.
Han er sikkert der oppe nå og forteller alt!
Jeg vet hvor Charlie er akkurat nå.
Har jeg gjettet rett
så er den eneste han prater med min gode venn, Ed Wutz.
Du forstår, vi har alt blitt kvitt en sekretær i blokk D i år.
En som het Arnold Miller.
Så om en til forsvant, vil det se mistenkelig ut.
Men du har sikkert ikke engang møtt fengselsdirektøren, hva?
Du svarte sikkert bare på en annonse og kom med båten.
Jenter som du kommer og går hele tiden.
Ja, noen slutter uten at folk engang vet at de har reist herfra.
En sykepleier fikk vite at mannen hennes var utro mens hun jobbet her.
Hun kastet seg ned i sjøen og ble knust mot klippene.
Og det kan hende deg...
...etter at vi er ferdige med deg.
Se der. Vi lurte på hvor du hadde tatt veien.
Hvordan faen klarte du å låse deg inn her?
Du burde ha et nøkleknippe, Charlie.
Sherry.
Sherry!
Over hundre mann jobber her på øya, Schmidt.
Hvordan har det seg at jeg så ofte støter på deg?
Jeg vil anmelde et forsvinning, sir. En sykepleier...
Ja, herr Schmidt. Jeg vet alt om din venn, frøken Vallens.
Gjør du?
Jeg har hørt at du har brukt tid med henne når du burde ha jobbet.
For at ikke å glemme en rapport fra operatøren
om et uvanlig antall samtaler
mellom sykestua og blokk D de siste nettene
noe jeg antar ikke hadde med arbeidet å gjøre.
Vi oppmuntrer ikke til sånn omgang, herr Schmidt.
- Nei, men det er ikke det jeg... - Jeg har også hørt fra sikre kilder...
...at frøken Vallens tok båten tilbake til San Francisco i går ettermiddag.
For å ta seg av moren. Og hun kommer ikke tilbake.
Jeg beklager om du er skuffet, herr Schmidt. Din ubestridelige sjarm
sviktet deg kanskje denne gangen. Personlig kan jeg ikke klandre henne.
Jeg har møtt deg mer enn jeg orker på en uke. Forsvinn nå.
- Skiftet ditt har alt begynt. - Sir, moren døde for flere år siden.
- Jeg har nok vært tydelig nok. - Og alle som har dødd i blokk D?
Jeg laget en liste over alle udokumenterte innsatte på...
Jeg vil ikke høre, Schmidt! Det er feil tidspunkt.
Du aksepterer gladelig korrupsjon, selv drap så lenge du ikke risikerer
din nye stilling?
Som Shakespeare selv hadde sagt: "Det fins verken noe godt eller ondt...
- "...men tenkingen gjør det til det." - Som betyr hva?
At om ytterligere noen avskum dør nede i blokk D
så blir kanskje verden et bedre sted. Har du noensinne tenkt på det?
Tror du at verden er et bedre sted uten Sherry Vallens?
Herr Schmidt, jeg advarer deg. Du skal slutte med disse grunnløse anklager
med en gang, med mindre du ikke vil
sette din nåværende ansettelse på spill.
Vel, sir. Kanskje jeg vil det.
Jeg skal sørge for at du aldri får en jobb i denne staten igjen
og du kan glemme pengene. Du trenger fremdeles attesten.
Vel, sir. Som Shakespeare selv ville ha sagt.
Ja?
Drit og dra.
Hvor er Sherry? Hva skjedde med henne?
Hvem snakker du om?
Jeg vet hva du holder på med, Bradbury. Alle innsatte du har drept.
Ta det rolig. Mener du sykepleieren? Jeg vet hva som skjedde med henne.
- Fortell da. - Jeg kan bedre enn det.
Jeg skal vise deg.
Hva gjør vi her?
Du ville vite hva som skjedde med henne.
Og jeg skal vise deg. Hun gikk ned rundt luftegården.
Så gikk hun ned mellom forretningene og sykestua...
...og havnet her inne.
Og det var her vi tok henne.
- Hvor er hun nå? - Hun mater nok haiene i bukten.
Og du skal holde henne med selskap.
Beklager å måtte gjøre dette, gutt, men det står for mye på spill.
Du forstår, jeg har et pensjonsfond. Og en dag blir det stort nok
så jeg kan forlate denne gudsforlatte øya for godt.
Men til da må det vokse...
...og det betyr at jeg må hjelpe mine venner på utsiden med tjenester.
Så når jeg får ordrer om at noen må forsvinne...
...så havner de i celle 13.
Synd du var den nysgjerrige typen... stiller spørsmål og skriver rapporter.
Du vet vel hva man sier om nysgjerrighet?
Hvis du skyter, vil alle høre.
Det er over hundre menn på øya. Noen av dem må være ærlige.
Du har kanskje rett. -Gerry.
Jeg har ikke drept en eneste innsatt på øya.
Jeg setter dem bare i den cella og passer mitt.
Du er den første jeg har møtt som har kommet ut derfra levende.
Det må være fordi du er så redd. Du besvimte vel før noe skjedde.
Charlie!
Charlie?
Charlie!
Slipp meg ut, Charlie.
For helvete!
- Faen også. - Din tur i isolat, Al.
Jeg setter dem bare i den cella og passer mine saker.
Hvor er blyantskrinet mitt?
Tilbake! Ikke kom hit!
God morgen, Jackson. Hvordan har du det?
Unnskyld, jeg visste ikke at det var så tidlig. Er pappa der?
Jaså? Hvem andre er der?
Får jeg snakke med onkel Frank? Ja, det er veldig viktig.
Dødsårsak: Selvmord
Onkel Frank, hvordan har du det?
Så ifølge din rapport tok Al Bradbury livet av seg akkurat som Billy Rattner.
Det virker sånn, sir. Jeg tror at han fremst ble påvirket av
en sosial sykdom som kan ha påvirket sinnstilstanden hans.
Det stemmer overrens med opplysningene fra sykestua.
Herr Schmidt, dette er en sånn rapport jeg kan stå bak.
- Ingenting uforklart. - Jeg tenkte du ville sette pris på det.
Det gjør jeg absolutt. Jeg vil slippe korrupsjonsskandaler på min vakt.
Det har jeg forstått, sir. Det fins ikke noe sånt i rapporten min.
Det setter jeg pris på.
Men jeg mener at celle 13 er upassende som boligrom
og anbefaler at den blir stengt permanent.
Notert.
Du har gjort Alcatraz en stor tjeneste, herr Schmidt.
Det eneste som gjenstår er hva Alcatraz kan gjøre for deg?
Jeg har selvsagt alt skrevet en entydig positiv attest.
Jaså?
Den er på båten med resten av posten.
Framover vil vi måtte tilsette helt nytt personale i blokk D.
Kanskje du vil lede den prosessen? Med en betydelig høyere lønn selvsagt.
Det kan bli min siste handling som fengselsdirektør her før jeg går videre.
- Gratulerer, sir. - Det er ikke offisielt ennå...
...men politimester Warren har lovet meg det, så det er i prinsipp klart.
Jeg venter på at han skal ringe når som helst.
Sjef for det særskilte etterforsknings- organ. Låter bra, ikke sant?
En mann i sin tid spiller mange roller.
Og hele verden er en scene.
Jeg setter pris på tilbudet, men jeg frykter at den hastige forfremmelsen...
...vil virke som en slags bestikkelse for de ikke innvidde.
Og som jeg sa tidligere trenger jeg ikke ta imot noen bestikkelser.
Særlig nå som du har sendt attesten til faren min
så har jeg sittet min tid her på Alcatraz.
- Du tror visst du er smart, Schmidt. - Ikke overdrevent, sir.
Men jeg har gode kontakter og som jeg sa til onkel i morges
så kan familiekontakter være veldig nyttige.
Jeg er ikke imponert av din forbindelse med John J. Brennan. Han er en skurk.
Jeg snakker ikke om Brennan, han er en gammel venn av pappa.
Jeg snakket om min andre onkel, Frank.
Du kjenner ham sikkert som Frank Warren, politimester Warren...
...fra San Francisco-politiet.
Vi hadde en lang prat på telefonen i morges.
Han er veldig interessert i fengselsvesenet som du sikkert forstår.
Han hadde mange spørsmål jeg kunne besvare.
Du får sikkert den telefonen fra ham veldig snart.
Forresten glemte jeg å levere tilbake denne kopien av Hamlet til biblioteket.
"Vær sann mot deg selv..."
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com